En sommerdag, for 70 millioner år siden.
Arktis. Dog ikke det golde, is landskab vi kender til.
Jorden er et meget varmere sted, -
- om sommeren, døgnet rundt forkomprimerer solen vegetationen.
En frugtbar fest for nogle af planetens største og mest sultne væsener.
Dinosaurerne.
Danske tekster af: --- Maat ---
Der er tusindvis af vegetarer her, -
- som alle gør deres bedste med den grænseløse mad.
En spiky Ankylosaur.
Hun kan lide at æde alene.
Andre er mere sociale flokdyr, som indtager føde sammen, -
- som disse Edmontosauruser.
Det her er en af de yngste medlemmer i flokken.
Vi kalder ham Ar, et navn der snart vil passe til ham.
Siden han blev udklækket i foråret, har solen skinnet uafbrudt.
Der er nok føde og han har selskab, og beskyttes af hele hans familie.
Livet er ret godt... lige nu.
Men dette vil ændres sig for Ar.
Det 24 timers dagslys vil snart forsvinde lidt efter lidt...
...og natten vil erstatte det.
Der er allerede tegn på at sommeren siger farvel.
De mørke tider er på vej. For alle.
Patch er en ung han Troodon.
Dette rovdyr har hele sommeren, ædt Edmontosaurusunger.
Uheldigt for ham er hans favoritmad større end ham selv nu.
Så Patch må søge efter ny føde.
Troodonen er smart, født til at jage og dræbe.
Patch har et naturligt talent men han ved ikke hvordan det bruges.
Hvad der går ind må komme ud. Så meget forstår Patch.
Men han har ikke lært sig at dække alle udgange.
Takke være den store Troodon, -
- er dette et måltid som er tabt.
En sulten og frustreret Patch må tage sig sammen hurtigt.
Solen svækkes.
Vinteren nærmer sig hurtigt.
Ar har nu at gøre med noget helt fremmed, uventet, -
- og meget, meget farligt.
Noget han aldrig har set før.
Mørkets frembrud.
En fortvivlet Ar kan ikke se en kommende fare.
Han er i mørke, hans liv er afhængig af hvad der end er derude.
Dette er ikke det rigtige øjeblik at blive væk fra flokken.
Her i Arktis, varer den første nat i efteråret et øjeblik.
Faren forsvinder ved daggry.
Men mødet har sat sine spor.
Ar er såret, men i det mindste er han sikker tilbage i flokken.
Men den kommende vinter vil tage lidt mere lys dag for dag.
Snart vil solen være forsvundet helt.
Så må flokken begiv sig af sted på en lang march mod syd, -
- for at finde nok føde og lys til at overleve vinteren.
Efterhånden som ugerne passerer, begynder skoven at visne og dø.
Det er ikke længere land for de mange.
Konkurrencen om føden som er tilbage begynder at blive meget hårdere.
Edmontosaurus hannerne brøler en advarsel.
Noget er på vej.
Andre dinosaurer er tvunget hertil. Det er en flok Pachyrhinosauruser.
To-tons rambukke.
Hjernen i det tykke kranie er ikke større end en fugls, -
- men deres pansrede hoved er en fantastisk rambuk, -
- som de anvender mod hvad som helst som stiller sig mellem deres mad.
For første gang i hans liv, er Ar sulten.
Det samme gælder for Patch.
Selvom han er godt udrustet til at overleve en kold mørk vinter, -
- må han stadig æde.
En Troodons hjerne er skabt til hurtigt jagt.
Hans reaktioner er så hurtige og præcis som om alt er i slowmotion.
Men noget føde er stadig for hurtigt for ham.
Tiden er ved at rinder ud.
Hvis han ikke snart kommer efter det, sulter han ihjel.
Med mangel på føde, må Ar jage efter det mindste stykke.
Ankylosaurusen må gøre det samme.
Med sin erfaring i at overleve, æder hun råddent træ...
...insekterne og larverne som findes indeni -
giver lidt ekstra protein til at holde denne tre-tons vegetar i bevægelse.
Ar, som er opfostret på en diæt af løv og planter, -
- må få smag for denne nye, hårdere diæt.
Det varme sommerparadis er en erindring.
Snart er der tid til at forlade det.
Efter som hver nat er længere end den forrige...
...er det jægerne som har overtaget.
De voksne beskytter deres unger, -
- med deres egne krop som et sidste forsvar mod nattens forfølgere.
De ved at fjenderne vandrer rundt ude i mørket.
Efter hans forfærdelige flugt, er Ar på vagt.
Intet kan lokke ham udenfor flokkens beskyttelse.
Intet, på nær et lille stykke føde.
Frygt holder Ar tilbage.
Men for en ung hun, -
- som er tvunget at æde mere end hun kan bære.
Gorgosaurusen. Ni meter lang og to-tons, -
- er det nordpolens T-rex.
Udstyret med et meget følsomt nattesyn, -
- er han en fuldendt natlig morder.
Den unge dinosaur havde ikke en chance.
For Ar og flokken, -
- er deres sommerlegeplads blevet en vinterslagmark.
Deres eneste håb...
... er udvandring.
De forkorte dage, signalerer endelig for flokken, -
- begyndelsen på den årlige udvandring.
Det er tid til at begive sig sydpå mod solen, -
- til en hård 1600 km udvandring for at finde føde, lys og sikkerhed.
Kun flokkens døde er tilbage livsvigtig næring til jægerne, -
- som vil blive her gennem den Arktiske vinter.
De tre måneders Odyssé vil lede Ar og de andre igennem farefuldt terræn.
Med flokken til at lede dem, vil mange klare sig igennem.
Tværs over Arktis, vil Edmontosaurusen høre signalet, -
- komme sammen med mængden som sikkerhed.
Selv rivalerne Pachyrhinosauruserne slutter sig til masserne.
Dinosaurussernes march...
...er begyndt.
Det er begyndelsen på en rejse, som fører disse udvandrer til, -
- noget som nu er nordvest Canada, -
- til den frugtbare kyst af det indre hav som deler Nordamerika.
De vil møde fare ligeså skræmmende som det de efterlod bag sig.
Mange af dem vil ikke overleve.
Men ikke alle vegetarer begiver sig på denne rejse.
Vores hun, Ankylosaurusen er klodset og for tung til en rejse på 3200 km.
Hun vil blive tilbage og udholde den Arktiske vinter.
Troodoner er godt tilpasset til at overleve vinteren.
Men Patch må stadig lære hvordan man gør det.
At æde af Gorgosaurusens bytte er en risikabel affære.
Men det kan være deres sidste ordentlige måltid i flere måneder, -
- så det er en risiko de må tage.
Patch ved at han er langt nede på hakkeorden...
...og håber på nogle levninger.
Men det er måske bedst for ham at holde sig udenfor skudlinjen for nu.
For skovens konge...
...vil ikke tolerere at nogen stjæler hans føde.
Om sommeren, vil Troodonen aldrig slås mod en Gorgosaurus.
Men om vinteren, er et frisk kadaver værd at slås for.
En hensynsløs Troodon tildeler den et barbarisk bidt.
Men den som slår til mod kongen må slås for at dræbe eller betale prisen.
Patch vil forblive sulten...
...da Gorgosaurusen tager hvad der er hans.
Efter en uge, er flokken nået til kanten af den Arktisk skov.
Indtil nu, hænger Ar på.
Men dette åbne landskab er en fjendtlig ny verden.
De udsættes for elementer under himlen som indeholder nye farer.
Ådselæder...
...som ved at rejsen har et pris.
Og snart kommer der en ny overraskelse fra himlen.
Ar har aldrig set sne før.
Men de første fnug bliver hurtigt til en snestorm.
Der er kun en måde at stå imod den lave temperatur -
- at fortsætte med at røre sig, uanset hvad der sker.
De unge er mest sårbare, -
- deres små kroppe bliver let overmandet af kulden.
Hvis Ar ikke kan følge med, vil han blive efterladt...
...for at dø.
En ung han ansporer ham til at forsætte.
Med 20 stk. vinter udvandringer har han været igennem det før.
Han giver lidt beskyttelse fra vejret, -
- og sætter et tempo ungen kan følge med i.
Ar's nye ledsager har sine egne problemer.
Der er en kræftsvulst som vokser i veteranens hjerne.
Dette kan være hans sidste udvandring.
Tilbage i den Arktisk skov, bliver det koldere for hver time.
Patchs fjer er ikke nok til at holde den bidende kulde ude.
Kulden er ikke hans eneste problem.
Han har stadig ikke spist ordentligt endnu.
Og han må være i topform til det som er på vej.
Han skal møde sine modstandere, ansigt til ansigt.
Det er hver han for sig selv i et ritual som forgår hver vinter.
Det er sæson for redebygning.
Som voksen, er at overleve vinteren mere end at lede efter nummer et.
Patch må selv forberede sig for en familie, -
- og lære hvordan man tiltrækker en hun.
320 km mod syd, har tusindvis af tons målbevidste dinosaurer, -
- kæmpet sig igennem snestormen.
Men i alt det hvide, er de kommet ud af kurs, -
- og er endt i seriøse problemer.
Der er dødelige rovdyr i vandet.
Og Ar har aldrig prøvet at svømme før.
I det fjerne nord, klarer Ankylosauren sig selv så godt som hun kan.
Søgen efter føde leder hende til de mørkeste dele af skoven...
...hvor faren ligger på lur.
Om vinteren, kan skader have ødelæggende konsekvenser.
En kamp kan slå dem begge to ihjel.
Gorgosaurusen har ikke mod til det.
Der er gået betændelse i bidet på benet.
Han må hvile sig og håbe på at et lettere bytte går forbi.
En lang vinter er begyndt.
Når solen går ned, begynder den længste nat på jorden.
Sollyset vil være borte i fire måneder.
Nogen vil måske aldrig se solen igen.
Edmontosauruserne har bevæget sig mod syd i snart en måned, -
- med et skridt foran den jagende nat.
Flokken marcherer efter deres mave.
Og bruger nu af reservetanken.
Sult og udmattelse har krævet sine ofre.
For Ar, har flokken altid betydet sikkerhed.
Men nu begynder de svage at dø rundt omkring ham...
...de ender deres liv som kød i et vulkansk ødeland.
Quetzalcoatlusen er det største flyvende dyr, nogensinde, -
- med et vingefang på ca. 13 meter.
For disse ådselæder, er de vandrede dinosaurer et festmåltid.
Endelig, en lille oase af grønt i den golde vildmark.
Det er en stor belønning for dem som er kommet så langt.
Men det er for mange munde at mætte.
Pachyrhinosauruserne vil have planterne for dem selv.
Sulten driver en Edmontosaurus til at slås for hans område.
Men det kan kun ende med et udfald.
En brækket brystkasse betyder en hård død for det desperate dyr.
Men for den vandrende flok, er der ingen som ser tilbage.
Flokken fortsætter, ind i den farligste del af rejsen hidtil.
I vest, midt i en massiv kollision af kontinentale plader, -
- formes Rocky Mountains...
...voldsom.
Mens landskabet har snoet og bugtet sig, -
- har vulkanudbrud spredt en stor mængde aske...
...som har kvalt plantelivet og enhver chance for føde.
Og nu, flere problemer på vej.
Endnu en askesky pumpes op i himlen, som starter en vild storm.
Luften er virkelig ladet med elektricitet nu.
Et fint lag vulkanstøv lægger sig i lungerne.
Og de giftige gasser slører deres fært for rovdyr.
Og der er ikke mangel på dem her.
Flokken går ind i løvens hule.
Albertosaurusen, en slægtning til Gorgosaurusen, -
- og endnu mere farlig, på grund af de jager i flok.
Hver og én af dem er tre tons af tænder og list.
Det er måneder siden disse dyr senest fik føde.
Vinterens festmåltid er snart serveret.
I Arktis er Patchs hovedfjer blevet gule, -
- som sender et signal til hunnerne at han er klar til forplantning.
At være klar er en ting.
At være i stand til at gøre det, er et andet.
For at kunne forplante sig succesrigt, -
- må hanen først bevise sine huslige kundskaber.
Denne ældre Troodon har fundet et perfekt sted, -
- som beskytter godt imod den iskolde vind.
Patch er halvvejs.
Men placeringen betyder alt. Han har valgt et dårligt sted.
Det er for ubeskyttet.
Med ankomsten af en hun, begynder parringslegen.
Instinkt og naturlig rytme tager over.
Patch danser så godt han kan, men hans bestræbelser værdsættes ej.
Denne hun har kun øje for en Troodon.
Og det er ikke Patch.
Middag afgør det.
Den ældre han kender vejen til en kvindes hjerte.
Patch lær en anden bitter sandhed.
Når det gælder om at finde en mage, -
- er der altid en anden som er bedre til det.
Mod syd, er udvandringen af Edmontosaurus flokken, -
- lige netop et skridt foran permanent mørke.
De har gået 970 km, -
- mere end halvvejs af rejsen til de sydlige skove.
For de fleste af mængden er dette det længste de vil nå...
...for de går lige ind i et baghold.
Ved vulkanens kant, er is en ulige kamp mod ild.
Et andet udbrud transformerer snekappen, -
- til en dødelig lavine af vand, aske og sten.
Naturen som har truet Ar's overlevelse kommer nu til udsætning.
Men han har tabt den vigtigste sag i denne verden...
...flokken.
Den vulkanske flod er som beton nu.
Et øde tæppe, over Ar's nye verden af total isolation.
Hvis flokken havde overlevet, var den gået videre.
Til sidst, svarer en enlig stemme hans kald.
Det er den ældre dinosaur som hjalp Ar igennem snestormen.
Men et stykke bag dem...
...er der en gammel fjende som nægter at dø.
Ar og veteranen fortsætter mod syd igen...
...uvidende om at de har selskab.
I det høje Arktis, har natten varet i seks uger.
Den voksne Troodon, har parret sig, -
- og gør sin faderlige pligt at passe på æggene.
Han vil ikke indtage føde før de udklækkes til foråret.
Men Patchs rede... er tom.
Han gjorde sit bedste for at parre sig men det gjorde ham bare mere sulten.
Hans færdigheder med frieriet mangler måske, -
- men han ved når chancen er der for føde.
Duften af frisk blod driver han derind.
Stadig forhindret af sit betændte sår, -
- har Gorgosaurusen overlevet på et mindre bytte.
Men han er i bedring, og det varer ikke længe, -
- før tyrannen er klar til at sprede skræk i skoven igen.
Ikke langt derfra i den mørke vinter, -
- tænker Ankylosaurusen stadig på hendes mave.
Hun er fuldstændig hjælpeløs.
Langt mod syd, går Ar og hans rejse ledsager videre.
Et frisk spor på en anden dinosaur. Men er det en ven...
...eller en fjende?
Den ældre Edmontosaurus kæmper for at indtage den livsvigtige næring.
Mens hans hjernesvulst vokser, -
- bliver han desorienteret og uforudsigelig.
De har sammen kæmpet sig igennem katastrofer, -
- og dog kæmper den lille skare af den unge, syge og såret videre.
Men næste dag bringer en glimt af håb.
Et stort antal af Edmontosauruser fortsætter ufortrødent...
En drivende fæstning som giver sikkerhed til efternølerne igen.
Hvis de kan når derhen i rette tid.
Da den korte dag ender, er de kommet endnu mere bagud.
Pachyrhinosaurusen kæmper mest.
Der er intet Ar eller hans ledsager kan gøre for hende.
Hun må blive efterladt til skæbnen.
Ar's forvirrede ledsager gør nu det utænkelige, -
- han styrer væk fra sporene som flokken efterlod.
Ar føler at noget er forkert...
...men det ligger i hans natur at følge efter.
Den ældre dinosaurs stopper for at hvile sig, -
- og for at søge ly for den iskolde vind.
Normalt, vil disse dyr krybe sammen for at holde varmen.
Men ikke denne gang.
Det er et chok for Ar.
En af hans egne har vendt sig imod ham.
Han er forundret og forvirret.
Og såret.
Tilbage nordpå, passerer en varmfront, -
- som hæver temperaturen over minusgrader for første gang i ugevis.
Patch arbejder på at mester en anden af hans naturlige gaver.
Hans høresans er så skarp, at selv under 60 cm sne, -
- kan hans bytte løbe...
...men ikke gemme sig.
Patch er endelig blevet en effektiv jæger.
Måske er han snart klar til at at forbedre sig i parringslegen.
Ankylosaurusen har lagt omvendt i tre dage.
Med hendes bløde mave blottet, -
- er hun blevet et bytte for omstrejfende Troodoner.
De fornemmer at hun stadig kan påføre dem skade.
De må vente på deres chance indtil hun svækkes.
For den sårbare unge Edmontosaurus...
...findes der ingen hvile.
Ar's forvirrede ældre ledsager er vandret væk.
Han tilbydes ikke længere hverken beskyttelse eller vejledning.
Uheldigvis, er han den eneste allierede Ar har.
Den gamle Edmontosaurus holde engang i tiden Ar i gang, -
- og reddede formodentligt hans liv.
Nu kan ikke engang genkende ham længere.
Ar vender sig til en som engang var en frelser og beskytter.
Men han spilder sin tid.
Ar er alene igen.
Hans instinkter er hans eneste beskyttelse.
Troodonerne nærmer sig Ankylosaurusen.
Bandemedlemmer håner et afkræftet offer.
Selv Patch føler sig modig nok til at gå ind i kampen.
Det er et knusende slag for skovens konge.
Et slag som man ikke kan rejse sig fra.
Nu er lykken vendt.
Ar har kæmpet sig igennem vildmarken i tre dage, -
- med en frustreret ådselæder som selskab.
For hver skridt bliver han svagere og mere sårbar.
Men så endelig bliver hans indsat og kampen mod alle odds, belønnet.
Han har fundet flokken.
Men de har allerede krydset floden.
Og det har kostet dem dyrt.
Ar står foran et svært valg...
...døden neden under...
...eller ovenfra.
Det er slut.
Pachyrhinosaurusen må være sakket bagud, -
- men hun kom her til sidst.
Hun samler et sidste måltid sammen før den afgørende tur over vandet.
Med en pansret gigant at beskytte sig bag, -
- er Ar ikke længere det lette bytte han engang var.
Hans ledsager kender den sikreste vej over floden...
...som en del af flokken.
Men Ar må tage sig i agt.
Hans ledsagere er næsten ligeså farlige som rovdyrene i vandet.
For Ar, er det nu eller aldrig.
Ar har vist sig være en sand overlevere!
Det frygtsomme og naive unge væsen er blevet voksen, -
- og er kommet til slutningen af sin episke rejse.
Endelig, genforenes han med flokken.
Han har fortjent sin plads blandt de mest ukuelige dinosaurer på jorden.
De har vandret over 1600 km gennem de største vanskeligheder, -
- for at nå dette tilflugtssted.
Med føde nok til foråret...
...når solen endelig vil rejse sig igen i det fjerne nord...
...og komme tilbage med et festmåltid.
Få vil forblive sultne.
Og nye forældre vil bringe den næste generation af dinosaurer til verden.
Og så vil flokken begynde at vandre igen, -
- for at forlade deres vinter fristed...
...og vende tilbage nordpå til det Arktiske sommer paradis, -
- hvor den store rejse begynde for hver og én af dem.
Danske tekster af: --- Maat ---